Šťastný vztah je NEMOŽNÝ bez důvěry a závazku, protože v každém okamžiku buď budujeme zeď mezi sebou a naším milovaným, nebo most do srdce toho druhého. Každá interakce mezi partnery se do tohoto budování počítá a rozhodujícím faktorem, zda otevřeme nebo ochráníme své srdce, je kvalita a míra naší důvěry. Bez důvěry nemůže existovat smysluplné spojení.
Důvěra se buduje a získává se pomalu. Nejranější sdílení našeho nitra s novou osobou bývá povrchní a neosobní, což nám umožňuje vypozorovat, jak na nás tato druhá osoba reaguje. Pokud reaguje důvěryhodným způsobem, sdílíme časem emocionálně smysluplnější příběhy a pocity.
Když si stavíme most k druhé osobě, děláme to tak, že se stáváme zranitelnějšími. Tím stavíme svou stranu mostu a plně se emočně zapojujeme, když druhá osoba staví svou část mostu směrem k nám. Důvěra mezi dvěma lidmi zákonitě POTŘEBUJE dva důvěryhodné lidi.
Výzkum doktora Gottmana, který je založen na pozorováních šťastných a nešťastných párů v jeho Laboratoři lásky, ukazuje, že důvěra se buduje i v těch nejmenších detailech. Tyto detaily nazývá spojeními, protože každý takový okamžik nabízí příležitost k emocionálnímu propojení partnerů.
Někdy jsou tyto detaily malé, zdají se být bezvýznamné, a pokud je občas ignorujeme, není to velký problém, protože jednu chybějící nebo špatně umístěnou kostku lze v budoucnu nahradit jinou. Ale pokud jsou malé detaily důsledně ignorovány, začneme se cítit nedoceněni, nemilováni a zraněni. Začneme stavět zeď mezi sebou a naším partnerem. Méně s ním sdílíme a nežádáme ho o to, co potřebujeme.
V knize doktorů Johna a Julie Gottmanových se píše, že hlavní starostí každého partnera ve vztahu je důvěra a strachem číslo jedna je zrada.
Co je budování důvěry ve vztahu
Podle doktora Gottmana důvěra ve vztahu existuje, když se partneři chovají způsobem, který je v nejlepším zájmu obou partnerů. Čím více důvěry ve vztahu je, tím více si budou navzájem pomáhat.
Důvěryhodnost je podle doktora Gottmana ochota každého partnera obětovat se pro vztah. Když jsou partneři důvěryhodní, neodmyslitelně říkají své drahé polovičce: „Můžeš se na mě spolehnout.“ Opakované projevy důvěryhodného chování umožňují milencům najít úkryt ve společném vztahu.
K udržení důvěry musí být oba partneři plně oddáni vztahu. Bez závazku není jistota důvěry.
Jak mít šťastný vztah? Buďte 100% emocionálně oddaní
Když jsou oba partneři 100% emocionálně oddaní do budování svého vztahu na dlouhou trať, mají tyto životní výhody:
– Vztah se stává bezpečným přístavem pro znovuzískání emoční stability, snížení stresu/strachu/úzkostí a pro regulaci našich emocí.
– Vztah je postaven na „my“, s trvalým bezpečím týmové práce
– Loajalita: Partneři se vnímají jako nenahraditelní
– Staví most k sobě navzájem a venku za zeď odsunují alternativní vztahy
– Cení si sebe navzájem, svého vztahu a pěstují vděčnost
– Jsou tu jeden pro druhého, ať se děje cokoliv
– Mají konstruktivní milostný příběh a záměrně přemýšlí o dobrých vlastnostech svého milence, zároveň se vyhýbají fixaci na jeho nedostatky
– Dělají pro-vztahová rozhodnutí a obětují příležitosti pro krátkodobé úlety, aby chránili vztah
– Když se vyskytnou problémy, vyjádří partnerovi své potřeby a pocity konstruktivním způsobem, spíše než aby se distancovali, pěstovali v sobě zášť, nebo naříkali ohledně problémů ve vztahu.
– Více prozkoumávají svět, protože ví, že když se něco nepodaří, můžou si navzájem pomoci
– Během konfliktů na sebe nejsou sprostí
– Jsou ochotni uznat své osobní nedostatky a pracovat na sobě, protože ví, že jsou hodni lásky, spojení a růstu
– Jsou zvědavější na svět, na svého milence i na sebe. V důsledku toho jsou otevření novým informacím
– O slovech, záměrech a chování partnera předpokládají to nejlepší
Když jsou oba partneři důvěryhodní a oddaní svému vztahu, investují do vztahu více, přinášejí oběti ve prospěch blaha obou partnerů a pěstují vděčnost za to, co mají. V podstatě se každý den záměrně rozhodují zůstat v lásce.
Důvěra + závazek = bezpečnost
Základem šťastného vztahu je hluboká důvěra, že partnerům na sobě navzájem záleží a v případě potřeby spolehlivě zareagují.
V rané historii našeho druhu jsme přežili tak, že jsme zůstávali spolu, a proto si náš mozek osvojil systém emočních pout, kterým: 1. Sleduje emocionální a fyzickou blízkost našeho milence
2. Motivuje nás, abychom oslovili svého milence a požádali ho o podporu, když si nejsme jisti, jsme rozrušení nebo se cítíme špatně
3. Spoléháme se na našeho milence jako na bezpečnou základnu pro posílení našeho osobního růstu a podporu při objevování světa.
Tento systém emočního pouta v podstatě skenuje vztah a ptá se: „Je to bezpečné? Mohu se na tuto osobu spolehnout? Je tato osoba důvěryhodná? Je mi oddána?“
Když vnímáme odpojení, skutečné nebo domnělé, nebo cítíme něco, co může ohrozit bezpečnost vztahu, spustí se náš vnitřní alarm. Cílem systému emočních pout je získat bezpečnost a ochranu od našeho partnera. Motivuje nás hledat blízkost, když jsme v tísni. Když však tento cíl není splněn, vztah se rozpadá.
Méně bezpečnosti = horší konflikty
Vztah bez důvěry je jako mobil bez signálu… Co děláte s mobilem, který nemá signál? Hrajete hry.
Páry, které vybudovaly důvěru ve svůj vztah, vedou drasticky odlišné konfliktní konverzace, než páry, které si navzájem nedůvěřují.
Páry s vysokou mírou důvěry, podle výzkumu Dr. Gottmana, jsou během konfliktu láskyplnější a laskavější. Zaměřují se na maximalizaci užitku pro oba partnery, jsou klidnější a přijímají smutek nebo hněv svých milenců… i když hněv nebo smutek jsou výsledkem něčeho, co milenec provedl.
Když je náš milenec emocionálně nedostupný, nebo nereaguje na naše pocity nebo potřeby, vztah se rozpadá pod rukama. Cítíme se osamělí a bezmocní. V takových situacích je náš mozek pohlcen tím, co neurověda nazývá prvotní panikou. Když to zažijeme, snažíme se udržet náš vztah tím, že začneme být emočně nároční, nebo se naopak stáhneme. Tyto metody mohou zpočátku fungovat, ale čím více se používají, tím toxičtější cykly nejistoty se ve vztahu tvoří. Protože ani jeden z partnerů nedůvěřuje tomu druhému, že je tu pro něj, stávají se stále více defenzivními a předpokládají o sobě to nejhorší. Čím déle jsou partneři bez důvěry, tím více se začnou chovat jako ve válce, spíše než jako milenci.
Prakticky každý konfliktní rozhovor je o budování důvěry a závazku. Přímo nebo nepřímo oba partneři hodnotí bezpečnost ve vztahu a ptají se: „Mohu ti věřit, že mi zůstaneš věrný? Jsem ta nejdůležitější osoba ve tvém životě? Vnímáš můj smutek? Slyšíš touhu pod mým hněvem? Budeš tu pro mě, když budu mít špatný den, když tě budu potřebovat?“
Když bezpečnost ve vztahu není vytvořena nebo udržována, partneři se začnou navzájem zrazovat.
Opakem důvěry je zrada
Dr. Gottman nejen vytvořil metriku důvěry, ale také vymyslel metriku zrady, která měří, „jak neochotný je každý partner obětovat se pro druhého [partnera] a pro vztah.“
Ke zradě dochází tehdy, když se partner snaží získat pro sebe nejlepší nabídku za cenu blaha svého partnera. Příklady zrady zahrnují:
– Trvalé nevyslyšení pocitů nebo potřeb partnera
– Stažení se ze vztahu bez jakéhokoli ujištění partnera
– Vyhrožování ukončením vztahu jako způsob, jak zmanipulovat partnera, aby se zavázal
– Emocionální a se*uální kotrmelce
Když je metrika zrady v páru vysoká, nechává to vztah a partnery zranitelné pro nevěru a jiné formy neloajality.
Jak probíhá zrada?
Tady je definice Gottmannovy kaskády odvrácení:
– Obracení se zády k nabídkám emocionálního spojení (odmítnutí emocí a ztráta emocionálního spojení)
– Konflikt eskaluje a pokusy o smír nedokážou konflikt zmírnit
– Sebeodhalující pocity a potřeby jsou nahrazeny kritikou. Konfliktům se partneři vyhýbají
– Zaměřují se spíše na to, aby na partnera v myšlenkách plivali, než aby si vážili jeho dobrých vlastností
– Kritické srovnávání (skutečné nebo domnělé). Začínají myšenky: „S někým jiným mi bude lépe.“
– Menší investice do vztahu a hledání citového spojení mimo vztah
– Pomalu se buduje zeď mezi partnerem a sebou a staví se nový most k někomu jinému
– Nahlížení na partnera jako na nahraditelného a hledání jiných, žádanějších
– Nevěra
Ke zradě dochází na základě malých rozhodnutí, která děláme, krok za krokem. Část těchto voleb je způsobena interakcemi ve vztahu. Další část je způsobena sebeuspokojením. Zbývající část těchto rozhodnutí je ovlivněna našimi minulými zkušenostmi o důvěře a závazku. To je důvod, proč se nejistí jedinci snaží vybudovat bezpečný vztah.
Rané zkušenosti s bezpečností
V závislosti na tom, jak jsme byli milováni našimi rodiči v raném věku, jsme si vytvořili jeden ze tří stylů lásky.
1. Jistý
Vaši pečovatelé byli vstřícní, starostliví a emocionálně dostupní. Všechny emoce byly vítány a cítili jste podporu. V důsledku toho se považujete za hodného lásky a ostatní považujete za důvěryhodné a ochotné se vám zavázat. Díky tomu se na vztahy díváte jako na fungující. Jste otevřeni učit se, jak být lepším partnerem, nebo trpělivě učit svého partnera, jak být pro vás lepším milencem. V konfliktu otevřeně sdílíte své zklamání a jemným způsobem žádáte partnera o podporu.
2. Přilnavý
Vaši pečovatelé byli náklonní a starostliví, ale nedůslední v uspokojení vašich potřeb. Výsledkem je, že máte sklon být nejistý ohledně své vlastní hodnoty a svého nároku na lásku. Kvůli nedostatku důvěry a nejistotě k oddanosti často hledáte potvrzení a ujištění, že jste milovaní. Během konfliktu se můžete stát nepřátelskými a zničit konflikt tím, že přinesete irelevantní problémy. Hluboký strach z opuštění vás vede k tomu, abyste se snažili partnera ovládat tím, že budete vznášet požadavky nebo hrozby, což narušuje důvěru ve vztah.
3. Vzdálený
Vzhledem k tomu, že jste byli rodiči zanedbáváni, nebo příliš kontrolováni, zaujímáte myšlení „nebudu na nikom záviset“ a pohlížíte na ostatní jako na zásadně nespolehlivé a nedůvěryhodné. Abyste se ochránili před zraněním, máte tendenci se plně nezavázat a/nebo se chovat způsobem, který ve vztahu nenabízí ujištění, důvěru a bezpečí.
Zatímco naše rané zkušenosti nám ukazují předlohu, jak milovat a být milován, naše dospělé vztahy nabízejí příležitost upravit tento plán na něco bezpečnějšího a zdravějšího. Když investujeme do našeho vztahu a pracujeme na něm, abychom vnesli to nejlepší, co máme, změníme i to, jakým způsobem milujeme. Stáváme se otevřenějšími, důvěřivějšími a jistějšími ve víře, že jsme hodni lásky a spojení.
Budování důvěry ve vztahu
Musíte vyjednávat a spolupracovat způsobem, který zohledňuje blaho obou partnerů. Každý partner se musí ukázat, přinést své nejlepší já a záměrně se zaměřit na to, aby byl laskavý, trpělivý, velkorysý a milující k sobě i k druhému. Aby vztah obstál ve zkoušce času, oba partneři se musí zavázat k opravám, řešení problémů, udělat si čas na hru a spojení a skutečně se o sebe navzájem starat.
Dovednosti a činnosti, které budují důvěru a závazek ve vztahu:
Postup při konfliktu
Budování důvěry vyžaduje přechod z režimu obrany proti útoku, do režimu sdílení pocitů a spolupráce. Prvním krokem je vzájemné porozumění, než se pokusíte vyřešit své problémy. Když to uděláte, přeměníte konflikt na katalyzátor spojení a důvěry. Důvěryhodný partner vidí problémy svého partnera ve vztahu jako své vlastní problémy a tvrdě pracuje na nápravě.
Léčení starých citových ran
Pro obnovení důvěry je životně důležité, aby páry vykopaly minulé události, kde byla důvěra narušena, a společně je zvládli, aby mezi nimi bolest již nepřekážela.
Reagujte na nabídky ke spojení
Někdy jsou zdánlivě bezvýznamné nabídky ke spojení ty nejsmysluplnější ze všech. Udělejte vše pro to, abyste si byli vědomi nabídek, které váš partner dělá, a reagujte tak, že se s ním spojíte.
Naladění
Naladění je schopnost těšit se z radostí a úspěchu vašeho partnera a být ustaraný, když prochází těžkým obdobím. Je to možné pouze tehdy, když si rozumíte na hluboké úrovni.
Buďte emocionálně dostupní
Zůstaňte svému partnerovi otevření, i když se cítíte nejistě. To zahrnuje naučit se pracovat se svými emocemi, aby vás nepřemohly a nezpůsobily útok nebo stažení.
Buďte spolehlivým milencem
Důvěra se buduje, když se vaše slova a činy shodují na konzistentním základě. V podstatě řeknete, co budete dělat, a budete to dodržovat.
Vedení k odpovědnosti
Když uděláte chybu, přebíráte odpovědnost za svou chybu, omlouváte se a opravujete. Je nemožné důvěřovat někomu, kdo nenese odpovědnost za své činy.
Chraňte zranitelnost svého milence
Když jsou zranitelnosti a nejistoty použity jako zbraně ve vztahu, partneři se navzájem zradili. Budování důvěry znamená chránit to, co s vámi váš partner sdílí, a nepoužít to proti němu, i když jste naštvaní.
Požádejte o pomoc
Důvěrný vztah se rozvine pouze tehdy, když oba partneři mohou požádat o pomoc. To znamená otevřeně vyjadřovat přání a potřeby. Pokud se cítíte špatně za to, že potřebujete pomoc, pak musíte udělat nějakou vnitřní práci, abyste se vypořádali s podvědomým dvojím standardem. Nemůžete soudit sebe za to, že potřebujete pomoc, a nemůžete soudit ostatní za to, že potřebují vaši pomoc.
Malé krůčky vytvářejí důvěru a závazek
Zatímco většina lidí věří, že důvěra vzniká velkými gesty ve vztahu, výzkum citovaný v tomto článku zdůrazňuje, že důvěra se buduje v malých, zdánlivě bezvýznamných okamžicích. Jsou to okamžiky, které demonstrují váš závazek vůči partnerovi. Jsou to okamžiky, které vás vyzdvihnou jako důvěryhodného milence a jako někoho schopného upřímně pečovat a chránit srdce vašeho partnera.
Šťastný a dlouhodobý vztah je postaven na pevných základech důvěry a závazku. Když se věnujeme pěstování atmosféry vzájemnosti a nabízíme své opravdové já svému milenci, a když on dělá totéž, budujeme něco hluboce smysluplného a krásného.
© aluska.org 2024
Poslední komentáře
-Sim nejde o mě, ale o známého...doporučil jsem mu…
-octomaník Tělové svíce jsou na bolest a na záněty.…
-Alue K. Loskotová Měl bych dotaz: Je vhodné použití skalárních svící…
-octomaník Síla modlitby a záměru je životními zkušenostmi i…
-Alue K. Loskotová